- Nem jöhetsz át! - Gandalf!
A Titkos Tűz szolgája vagyok, én táplálom Anor lángját.
Takarodj vissza a Homályba!
A Fekete Tűz nem segít neked, Udűn lángja!
Itt úgysem jössz át!
Ne!
Gandalf!
Fussatok, bolondok!
Ne!
Gandalf!
Mi baj, Frodó úr?
Semmi.
Csak egy álom.
A KÉT TORONY
Látod az alját?
Nem. De ne nézz le! Mássz tovább!
Kapd el, Frodó uram!
Frodó úr!
Azt hiszem, megvan az alja!
Mocsár, kötél, és csak az isten tudja mi még.
Ez nem természetes. Egyik sem.
- Mi van ebben? - Semmi.
Egy kevéske fűszer.
Ha majd sült csirkét eszünk.
Sült csirkét?!
Ki tudja?
Samu. Drága Samum.
Ez nagyon különleges, de tényleg. Ez a legjobb só az egész Megyében.
Különleges, úgy ám!
Egy kicsi az otthonunkból.
Nem hagyhatjuk itt, hogy valaki követhessen minket.
Ki akarna követni minket ide le, Frodó úr?
Igazán kár érte. Galadriel úrnőtől kaptam.
Igazi tündekötél.
Nincs mit tenni... Én csomóztam oda. Nem oldódik ki egykönnyen!
Igazi tündekötél.
Mordor. Az egyetlen hely Középföldén, amit nem akartunk közelről látni.
S most mégis oda próbálunk eljutni, de sehogyse sikerül.
Lássuk be, Frodó úr, eltévedtünk.
Gandalf nem ezt az utat szánta nekünk.
Ő sok mindent másképp szeretett volna, Samu,
de mindhiába.
Frodó úr?
A Gyűrű, ugye?
Egyre nehezebb.
- Van még mit ennünk? - Lássuk csak!
Igen, pompás!
Lembas kenyér. És nézd!
Még egy kis lembas.
Nem vagyok oda az idegen ízekért,
de ez a tünde-étek nem rossz.
A te jókedved nem lohasztja le semmi, ugye?
Talán csak azok a viharfelhők...
Ez furcsán ismerősnek tűnik.
Mert már jártunk itt.
Körbe-körbe megyünk.
Mi ez a rémes bűz? Valami dögletes mocsár lehet.
- Te is érzed? - Igen.
Én is érzem.
Nem vagyunk egyedül.
A tolvajok! A tolvajok!
A mockosz kisz tolvajok!
Merre van?
Hol van?
Ellopták tőlünk.
Az én drágaszágomat!
Az átkozottak! Gyűlöljük őket!
Az a mienk, úgy ám, ész kell nekünk!
Ez itt Fullánk.
Már találkoztál vele, ugye, Gollam?
Ereszd el, ha nem akarod, hogy elvágjam a torkod!
Ez fáj!
Ez tűzforró! Belénk mar!
Megdermeszt!
A komisz tündék szodorták!
- Vegyétek le! - Elhallgass!
Reménytelen! Az összes mordor-i ork meghallja ezt a lármát!
- Megkötözve hagyjuk itt! - Ne!
Assz megölne minket! Megölne!
Azt kapod, amit megérdemelsz.
Lehet, hogy megérdemelné a halált.
De most, hogy itt van előttem, megesett rajta a szívem.
Jók leszünk hozzájuk, ha ők isz jók lesznek hozzánk!
Vegyétek le rólunk!
Megeszküszünk, hogy megcináljuk, amit ő akar!
Nem tudsz olyat ígérni, amit elhinnék.
Megfogadjuk, hogy szolgáljuk
a Drágaszág gazdáját!
Eszküszünk
a Drágaszágra!
Gollam, Gollam!
A Gyűrű álnok, de téged a szavadhoz köt.
Igen!
A Drágaszágra!
Nem hiszek neked!
- Vissza! Állj! - Samu!
- Be akar csapni.
Ha elengedjük, álmunkban elvágja a torkunkat!
- Ismered az utat Mordorba? - Igen.
Jártál már ott?
Igen.
Elvezetsz a Fekete Kapuhoz!
A Kapuhoz! A Kapuhoz, mondja a Gazda!
Igen! Nem!
Nem megyünk vissza! Hozzá nem!
Nem kényszeríthetnek! Gollam!
De megeszküdtünk, hogy szolgáljuk a Drágaszág gazdáját! Nem!
Hamu, por meg szomjúszág.
Ész gödrök, gödrök!
Ész orkok, sok ezer ork.
Ész a Nagy Szem örökké figyel!
Vissza! Gyere vissza!
Tessék! Én megmondtam! Megszökött a vén csibész!
Ennyit ér a szava!
Erre, hobbitok!
Kövesszetek!
Trufa!
Késtél! Urunk türelmetlen! Most akarja a megyepatkányokat!
Nekem nem parancsolnak holmi ork-kukacok!
Szarumán megkapja a zsákmányt!
De mi adjuk át neki!
Trufa!
Ébredj!
A barátom beteg!
Vízre van szüksége. Kérem!
Beteg? Adjunk neki egy kis orvosságot, fiúk!
Elég!
Úgy látszik nem izlik neki!
Hagyjátok békén! -Miért?
Kérsz te is?
Akkor fogd be a szád!
Trufa!
Hello, Pip.
Megsérültél? -Jól vagyok.
Csak úgy tettem. - Úgy tettél?
Látod? Bevetted te is.
Ne félts engem Pippin!
- Mi az? Mit érzel? - Emberhúst.
A nyomunkban vannak!
Aragorn!
Indulás tovább!
Rohanvást mennek.
Megérezték a szagunkat. Siessetek!
Siess, Gimli!
Három napja és három éjjel üldözzük őket.
Se élelem, se pihenés,
se nyoma az űzött vadnak, csak csupasz kövek.
Lórien levelei nem hullnak hiába.
Még életben lehetnek.
Kevesebb, mint egy napnyira vannak előttünk. Gyerünk!
- Gyerünk, Gimli! Közeledünk! - A terepfutás nem erényem.
A törpök, természetüknél fogva, rövid távon veszélyesek.
Rohan. A lovasurak földje.
Valami különöset érzek.
Ellenségünket gonosz erő hajtja,
míg elénk gátat állít.
Legolas? Tünde szemed mit lát?
Az Urukok észak-kelet felé fordultak.
Vasudvardba viszik a hobbitokat! - Szarumán.
Változik a világ.
Kinek van most elég ereje, hogy szembeszálljon Vasudvard
és Mordor seregeivel?
Szauron és Szarumán hatalmával,
a Két Torony szövetségével?
Együtt, Szauron nagyuram..
..uralni fogjuk Középföldét.
A régi világ felperzselődik az iparosodás lángjában.
Az erdők odavesznek.
Új rend van felemelkedőben.
A háború gépezetét az orkok kardjával, lándzsájával
és vasöklével irányítjuk majd.
Legyenek felfegyverezve és menetkészen két héten belül!
De uram, túl sokan vannak! Addig nem tudunk felfegyverkezni!
Építsetek gátat, torlaszoljátok el a folyót,
fűtsétek a kemencéket éjjel-nappal!
Nincs elég tüzelőanyagunk, hogy tápláljuk a tüzeket.
Fargorn erdeje itt van előttünk.
- Tűzre vele! -Igenis!
Harcolunk érted!
Esküdj!
Készek vagyunk meghalni Szarumánért!
A lovasok elvették földjeiteket!
A hegyekbe űztek benneteket, hogy sziklákból éljetek!
Gyilkosok!
Vegyétek vissza a földeket, amit elloptak tőletek!
Égessetek fel minden falut!
Csak azokat kell elpusztítanunk, akik ellenünk szegülnek.
Rohannal kezdjük.
A parasztok túl régóta lázadoznak, de most már elég!
Éothain! Éothain!
Csak a húgodat vidd! Úgy gyorsabbak vagytok.
Papa azt mondta, Éothain nem lovagolhat Garulfon, mert túl nagy neki!
Edorasba vágtatsz, és figyelmezteted az embereket!
- Megértetted? - Igen, mama.
Nem akarlak itt hagyni! Nem akarok elmenni, mama!
Freda, ott megtalállak titeket.
Siess!
Siess, fiam!
Rohan a pusztulás szélén áll, nagyuram.
Théodred?
Keressétek a király fiát!
Mordor ezért még megfizet!
Ezek az orkok nem Mordorból jöttek!
Éomer uram! Ide!
Még él!
Théodred!
A fiad súlyosan megsebesült, uram.
Rajtaütöttek az orkok.
Ha nem védjük meg a hazánkat, Szarumán erővel elveszi.
Ez hazugság!
Fehér Szarumán mindig hű barátunk és szövetségesünk volt.
Gríma...
Gríma!
Orkok kószálnak Lovasvégen,
Ellenőrizetlenül. Megállítatlanul. kényükre-kedvükre gyilkolnak.
Mind a Fehér Kéz jegyét viselik.
Miért terheled e gondokkal az amúgy is gondterhelt elmét?
Hát nem látod?
Nagybátyád belefáradt az elégedetlenségbe,
a háborús uszításba.
Háborús uszítás?
Mióta állsz Szarumán szolgálatában?
S jutalmul mit ígért neked?
Ha minden férfi meghalt, megkapod a részed a kincsből?
Túl régóta lesed a húgomat.
Túl régóta koslatsz a nyomában.
Túl sokat látsz, Éomund fia, Éomer...
túl sokat.
Haladéktalanul száműzetsz Rohan királyságából.
és minden földjéről halálbüntetés terhe mellett.
Neked itt nincs hatalmad!
Nem parancsolhatsz!
Ez a parancs nem tőlem származik.
Hanem a királytól!
Ma reggel írta alá.
Csak vegyél levegőt! Ez a lényeg!
Lélegezz!
Úgy futnak, mintha korbáccsal hajtanák őket.
Nem megyünk tovább, amíg nem pihentünk!
Rakjatok tüzet!
Trufa!
Azt hiszem, hiba volt elhagyni a Megyét.
Mi ez a hang?
- A fák. - Mi?!
Emlékszel az Öregerdőre Bakföld határán?
Az emberek mesélték, hogy van ott valami a vízben, amitől a fák hatalmasra nőnek,
- és életre kelnek. - Hát élnek?
Fák, amik képesek suttogni, beszélgetni egymással,
sőt még mozogni is!
Éhen veszek!
Nem ettünk mást, csak kukacos kenyeret három nyavalyás napja!
Miért nem ehetünk húst?
Mondjuk őket? Ez friss hús.
Őket nem esszük meg!
És a lábukat? Azokra nincs szükségük!
-Ízletesnek látszanak! -Takarodj vissza, féreg!
Szarumánnak visszük a foglyokat! Élve és sértetlenül!
Élve?
Miért élve?
Talán olyan jól el lehet játszani velük?
Van valamijük.
Egy tünde fegyver, ami az úrnak kell a háborúhoz.
Azt hiszik, nálunk van a Gyűrű!
Csitt! Ha rájönnek, hogy nincs, végünk!
Csak egy harapást! Egy kicsit a véknyából!
Úgy tűnik, újra van hús az étlapon, fiúk!
Pippin! Gyerünk!
Rajta! Most hívj segítséget!
Visíts! Ezúttal nem ment meg senki!
Pippin!
Vörös nap virrad,
vért ontottak az éjjel.
Rohan lovasai! Mi újság a határon?
Mi dolga itt egy tündének, egy embernek és egy törpnek?
Feleljetek!
Mondd meg a neved, lovas ember, és én is megmondom az enyém!
Lecsapnám a fejed, törp uram,
ha magasabban lenne.
Meghalnál, mielőtt lesújtasz.
Én Arathorn fia, Aragorn vagyok.
Ők Glóin fia, Gimli és Zöldlomb Legolas.
Barátai vagyunk Rohannak és a királyodnak.
Théoden már nem tudja, ki barát, s ki ellenség.
Még vérei közt sem.
Szarumán megmérgezte elméjét, és igényt formál országára.
Társaim hűek Rohanhoz, ezért száműztek bennünket.
A Fehér Mágus agyafúrt.
Hol itt, hol ott bukkan fel köpenyes vénember alakjában.
Kémei átcsusszannak minden hálón.
Mi nem vagyunk kémek!
Uruk-hai orkokat üldözünk.
Két barátunkat foglyul ejtették.
Az urukoknak végük. Leszámoltunk velük.
Volt velük két hobbit. Láttátok őket?
Aprónépek. A ti szemeteknek gyermekek.
Nem maradt túlélő.
Halomba rakva elégettük őket.
Halottak?!
Sajnálom.
Hasufel! Arod!
Hordozzanak titeket nagyobb szerencsével, mint előző gazdáikat.
Ég veletek!
Keressétek barátaitokat, de reményt ne tápláljatok!
Az elhagyta e földet.
Irány észak!
Az egyikük öve!
Nyugodjatok békében.
Elkéstünk.
Itt egy hobbit feküdt.
És itt egy másik.
Kúsztak.
A kezük meg volt kötve.
Elvágták a kötelüket.
Erre futottak.
Követték őket.
Az övet!
Menekülj!
A nyomok a csatától elfelé vezetnek,
a Fangorn erdőbe.
Miféle őrület vezette oda őket?
Sikerült lerázni? Talán igen.
Kitépem a mocskos kis beleteket!
Ide!
Mássz fel egy fára!
Eltűnt!
Trufa!
Vágjunk egy lyukat a hasadba!
Fuss, Trufa!
Kicsi orkok!
Ez beszél! Beszél a fa!
Fa?
Én nem fa vagyok,
hanem ent.
Egy fa-pásztor. Az erdő juhásza.
Ne szólj hozzá, Trufa! Ne bátorítsd!
Van, aki Szilszakállnak hív.
Kinek az oldalán állsz?
Oldalán?
Én nem állok senki oldalán,
mert az én oldalamon sem áll senki, kicsi ork.
Már senki se törődik a fákkal.
Hobbitok vagyunk, nem orkok!
Hobbitok?
Még sosem hallottam róluk.
Vásott ork-csínynek hangzik.
Tüzet hoznak! Fejszékkel jönnek!
Törnek, zúznak, vágnak, perzselnek!
Pusztítók és bitorlók! Átok rájuk!
Hát nem érted? Mi hobbitok vagyunk!
Félszerzetek! A Megyéből.
Lehet, hogy azok,
de lehet, hogy nem.
A Fehér Mágus tudni fogja.
A Fehér Mágus?
Szarumán.
Látjátok?
Kivezettünk benneteket!
Sziesszetek, hobbitkák!
Szerence, hogy találkoztunk.
Kedves hobbit.
Mocsár! Egy ingoványba vezetett!
Ingovány, igen.
Gyere Gazda! Bisztonszágosz öszvényt kereszünk, át a ködön.
Gyertek, hobbitok! Sziesszünk!
Én találtam rá!
Az útra a lápon át.
Az orkok nem használják. Nem iszmerik.
Mérföldekre elkerülik.
Sziesszetek!
Fürgének kell lennünk, mint az árnyék!
Utálom ezt a helyet! Túl csöndes.
Madárfüttyöt sem hallani.
Ninc szehol enni való madárka.
Ninc ropogtatni való madárka.
Éheszek vagyunk!
Nagyon éheszek, drágaszág!
Nesze!
Ezek mit esznek?
Elrágható? Ízesz?
Meg akartok fullasztani minket?
Hobbitok étkét nem ehetjük!
Inkább koplalunk!
Akkor pusztulj éhen!
Gonosz hobbit! Nem törődik velünk!
Nem érdekli, meghalunk-e!
Bezzeg a Gazda!
A Gazda figyelmes!
A Gazda tudja.
Úgy ám, drágaszág!
Ha egyszer... hatalmába kerít,
többé soha... nem ereszt el.
Ne érj hozzám!
Halottak vannak odalent! Halott arcok a vízben!
Mind halott. Mind rohadt.
Tündék, emberek ész orkok.
Régesz-rég nagy cata volt.
Holtláp.
Úgy ám! Ez a neve.
Erre! Ne kövesszétek a fényeket!
Vigyázva, különben a hobbitok isz lemennek,
ész kici gyertyák lesznek.
Frodó!
- Gollam? - Ne köveszd a fényeket!
- Gollam! - Frodó úr!
Nem esett bajod?
Oly fényesz!
Oly gyönyörű!
A Drágaszágunk!
- Mit mondtál? - Gazdának muszáj pihenni.
Meg kell őriznie az erejét.
- Ki vagy te? - Ne faggassz! Ninc köze hozzá.
- Gollam, Gollam! - Gandalf folyóközinek tart.
Hűsz a szív, a kéz, a cont, Hűsz a vándorok útja moszt.
Az életed szomorú.
Nem látják azt, mi rájuk vár A Nap kihuny, a Hold leszáll.
Hajdanán nem különböztél a hobbitoktól. Igaz?
Szméagol!
Minek szólítottál?
Ez volt hajdan a neved. Ugye?
Nagyon régen.
A nevem...
Szméagol.
- Fekete Lovasok! - Bújjunk el!
Tünés!
Siess, Frodó!
Gyorsan! Meglátnak!
Hát nem haltak meg?
Nem. Őket nem lehet megölni.
Lidércek! Szárnyasz lidércek!
Mind őt kereszik.
Mind a Drágaszágot kereszik.
Frodó úr! Semmi baj! Itt vagyok!
Sziesszetek! A Fekete Kapu már nagyon közel!
Ork vér.
Különös nyomok ezek.
A levegő is fojtogató.
Öreg az erdő,
nagyon öreg.
Tele emlékkel...
és dühvel.
A fák beszélnek egymással.
Gimli! Le a fejszét!
Ők is éreznek.
A tündék felkeltették a fákat,
és beszélni tanították őket.
Beszélő fák?!
Ugyan miről beszélnének?
A mókusbogyók állagán kívül.
Valami van ott.
Mit látsz?
A Fehér Mágus közeleg.
Ne hagyjuk megszólalni! Még megbűvölne.
Fürgének kell lennünk!
Két ifjú hobbit lábnyomait követitek.
- Hol vannak? - Itt haladtak el tegnapelőtt.
Váratlanul találkoztak valakivel.
- Elég vigasz ez? - Ki vagy te?
Mutasd magad!
Ez lehetetlen!
Bocsáss meg!
Szarumánnak hittelek!
Most Szarumán vagyok.
Vagyis az, akinek lennie kellett volna.
Lezuhantál!
Tűzön... és vízen át.
A legmélyebb zúgtól a csúcsig küzdöttem
Morgoth balrogjával.
Mígnem lehajítottam ellenségem,
és ő porrá zúzta magát.
Elragadott a sötétség,
s én kiballagtam gondolatból és időből.
Csillagok keringtek fölöttem,
emberöltőnyi hosszú volt minden nap.
De a vég elkerült.
Éreztem, visszatér belém az élet.
Visszaküldtek,
míg el nem végzem a feladatom.
Gandalf!
Gandalf?
Igen.
Így hívtak régen.
Szürke Gandalf.
- Ez volt a nevem. - Gandalf.
Most Fehér Gandalf vagyok.
És visszatértem hozzátok,
épp, mikor fordul a szerencse.
Utatok egy szakaszának vége, kezdődik a következő.
A háború elérte Rohant. Edorasba kell vágtatnunk szélsebesen!
Edorasba? Jó messze van!
Rohanban nagy a baj. A király szénája rosszul áll.
Nem lesz könnyű segíteni neki.
Hiába futottunk idáig?
Sorsukra hagyjuk a hobbitokat...
ebben a rémes, fáktól hemzsegő...
Akarom mondani, bűbájos...
egészen bűbájos... erdőben?
A hobbitok nem véletlenül kerültek Fangornba.
Óriási erő szunnyadt itt.
Trufa és Pippin érkezése lesz az az apró kavics,
amely a hegyoldalon egész lavinát indít meg.
Van, amiben nem változtál.
Most is talányokban beszélsz.
Valami készül, amire az Ősidők óta nem volt példa.
Az entek ébredeznek...
és rádöbbennek, milyen erősek.
Erősek?!
Jó hír...
Elég az évődésből, törp uram!
Trufa és Pippin meglehetős biztonságban van.
Sokkal inkább, mint ti lesztek!
Ez az új Gandalf sokkal mogorvább, mint a régi volt!
Ez a mearák egyike, ha szemem nem csalja bűvölet.
Keselyűüstök!
Minden ló közül a legkülönb.
Sok veszélyben kísért már barátként.
Ő, én Berkenyém! Láttam, hogy fénylettél
a nyári nap hevénél,
s a fejeden aranylón és vörösen
a korona is ott ragyogott fenn.
Mily pompás költemény!
Messze megyünk még?
Burárum! Ne legyetek hamariak!
Ti messzinek mondanátok.
Az otthonom az erdő mélyén,
a hegyek gyökerénél található.
Megígértem Gandalfnak, hogy vigyázok majd rátok.
Őrködöm biztonságotok felett.
A másik vers is tetszeni fog.
A saját szerzeményem.
A szunnyadó levelek rejtekén
A múltról álmodó fák tövén
A lombok hűs, zöld árnyat adnak.
A szelek is nyugatról fújnak.
Térj vissza hozzám!
És mondd: Ez a föld a legszebb!
Aludjatok, apró megyefiak! Ne törődjetek az éji neszekkel.
Aludjatok pirkadatig.
Nekem dolgom van az erdőben.
Sokakat kell szólítanom. Sokaknak kell eljönnie.
A Homály rátelepedett Fangornra.
Közeleg az idő, amikor minden erdő kiszárad.
A fenyegető árnyék alakot ölt.
Szauron nem tűr vetélytársat.
A Szeme szüntelen figyel.
De még nem olyan hatalmas, hogy a félelem felett állna.
Örökké mardossa a kétség.
Elért hozzá a hír...
hogy Númenor örököse él.
Szauron tart tőled, Aragorn.
Fél attól, amivé válhatsz.
Ezért gyorsan, és keményen csap le az emberekre.
Szarumánt használja fel Rohan elpusztítására.
Háború készül.
Rohannak meg kell védenie magát,
ez az első erőpróbánk, mert Rohan gyönge.
A király elméje béklyóban, ez Szarumán régi fortélya.
Uralma most igen erős.
Szauron és Szarumán hatalma egyre nő.
De számításaik ellenére van egy előnyünk.
A Gyűrű rejtve marad!
És álmukban sem merül fel, hogy meg akarjuk semmisíteni!
Fegyverünk Mordor felé halad egy hobbit kezében,
s egyre közelebb jut a Végzet Hegyéhez.
Erősen bíznunk kell Frodóban!
Küldetése titkosságán múlik minden.
Ne bánd, hogy elhagytad.
Egyedül kell boldogulnia.
Nincs egyedül.
Samu vele tart.
Igazán? Helyes.
Nagyon helyes.
Mordor Fekete Kapuja.
Óh, kegyelem!
Ha látna itt az öregem, elmondana egy, s másnak.
Gazda azt mondja, mutasszam az utat Mordorba.
- Szméagol megteszi, amit Gazda kér. - Igen.
Nincs tovább.
Ezen nem jutunk át.
Nézd! A Kapu!
Kinyílik!
Látok egy ösvényt!
Samu, ne!
Gazda!
- Nem kérem, hogy gyere velem. - Tudom, Frodó úr.
- Itt még a tünde-köpeny sem rejt el bennünket. - Most!
Ne, Gazda! Ne!
Elfognak! Elkapnak!
Ne vidd el Őt neki!
A Drágaszágot akarja.
Mindig azt kereszi,
ész az isz vissza akar menni hozzá.
De nem hagyhatjuk, hogy az övé legyen!
Nem! Van mász út!
Egy titkoszabb ész szötétebb!
- Eddig miért nem mondtad? - Gazda nem kérdezte.
Becsap!
- Azt állítod, van más út is Mordorba? - Igen!
Van egy öszvény... ész néhány lépcő.
Aztán...
egy alagút.
- Eddig elvezetett bennünket. - Frodó úr! Ne!
Állta a szavát.
Ne!
- Mutasd az utat, Szméagol! - Jó Szméagol mindig szegít.
Hahó!
Szilszakáll!
- Hová tűnt? - Szívderítő álmom volt éjjel.
Volt egy hordó, tele pipafűvel.
Mindet elszívtuk. Aztán..
Te rosszul lettél.
Mit nem adnék érte!
Hallottad?
Tessék, megint!
Valami nincs rendjén!
Nagyon nincs!
Előbb mondtál valamit... fa nyelven!
Nem! Csak nyújtózkodtam.
Magasabb vagy!
- Ki? - Te!
- Minél? - Nálam!
Mindig is magasabb voltam.
Pippin!
Mindenki tudja, hogy én vagyok a magas, te meg az alacsony.
Ugyan, Trufa!
Mekkora vagy? 3 láb 6 hüvelyk?
Bezzeg én verem a 3 láb 7-et. Sőt többet!
3 láb 8 hüvelyk?!
Mit műveltél?
Trufa, ne!
Ne idd meg! Szilszakáll azt mondta...
- hogy nem szabad! - Megkóstolom!
Azt mondta, veszélyes lehet!
Add vissza! Trufa!
Mi történik itt?
Elkapta a lábam!
Trufa!
Ne! Segítség!
Hagyd őket!
Jobb, ha nem ébredsz fel!
Egyél földet, áss a mélybe!
Igyál vizet! Aludj!
Hagyd őket! Gyertek!
Ébredezik az erdő. Nem biztonságos.
A fák vadak és veszélyesek.
Harag gyűlik a szívükben.
Sötétek a gondolataik. Erős gyűlölet fűti őket.
Bántani fognak, ha tehetik.
Kevesen maradtunk mi Entek, hogy féken tartsuk őket.
Miért vagytok kevesen, ha olyan régen éltek? Nincsenek entgyerekek?
Burárum!
Nincsenek Entingek hosszú-hosszú évek óta.
Miért?
Elvesztettük az entasszonyokat.
Milyen szomorú! Hogy haltak meg?
Nem haltak meg! Elvesztettük őket.
És most nem találjuk sehol.
A Megyében nem láttatok véletlenül entasszonyokat?
Hát, én nem láttam.
És te, Pip?
Hogy néznek ki?
Már nem emlékszem rá.
Edoras és Meduseld Aranycsarnoka.
Ott lakik Théoden, Rohan királya,
kinek elméjét megmérgezték.
Szarumán hatalma nagyon erős a király felett.
Uram! A fiad...
meghalt.
Uram?
Bácsikám?
Nem mész el hozzá?
Nem teszel semmit?
Óvatosan szóljatok! Meleg fogadtatást ne várjatok!
Bizonyára valamikor éjjel halhatott meg.
Mekkora tragédia a királynak elveszteni egyetlen fiát!
Megértem, hogy elmúlását nehéz elfogadnod.
Főként, hogy a fivéred is elhagyott.
Hagyj békén, kígyó!
Hisz egyedül vagy!
Ki tudja, miket mondasz bele a sötétségbe,
az éjszaka keserű óráiban,
mikor életed eltörpülni látszik, és
lugasod falai lassan föléd borulnak.
Egy odú, mely gátat vet valami vadnak.
Oly tiszta!
Oly hűvös!
Akár a tél hűvösébe kapaszkodó sápadt tavaszi reggel.
A szavad akár a méreg.
Egy temetőben is több derűt lelek.
Fegyverrel a kezetekben nem engedhetlek be!
Ez a Kígyónyelvű Gríma parancsa.
A botodat!
Megfosztanál egy öreget a támaszától?
Szürke Gandalf jön hozzád.
Rossz hírek hozója.
Csarnokodban alábbhagyott az udvariasság,
Théoden király!
Nem örülünk neki.
Miért látnálak szívesen,
Vészmadár Gandalf?
Jogos a kérdésed, uram.
Kései az óra,
mit az érkezésre választottál.
Én Láthspellnek hívlak, Vészhír- hozónak! Gyűlölt vendég vagy!
Hallgass! Tartsd a szádban villás nyelvedet!
Nem azért keltem át tűzön és halálon,
hogy hamis szavakat váltsak egy pondróval.
A botja!
Meghagytam, hogy vegyétek el!
Théoden!
Thengel fia,
túl sokat ültél a homályban.
A helyedben én veszteg maradnék!
Figyelj rám!
Feloldlak
a bűvölet alól.
Felettem nincs hatalmad,
Szürke Gandalf!
Kiszívlak belőle, Szarumán, mint mérget a sebből.
Várj!
Ha én elmegyek, Théoden meghal!
Engem sem öltél meg, őt sem fogod.
Rohan az enyém!
Távozz!
Ismerős az arcod.
Éowyn.
Gandalf?
Szívj újra szabad levegőt, barátom!
Az álmaim sötétek voltak nemrég.
Ujjaid jobban idéznék régi erődet,
ha kardodat szorítanák.
Én mindig...
csak téged szolgáltalak, uram!
Hízelkedésed majdnem rábírt, hogy négykézláb járjak!
Ne küldj el!
Ne, uram! Ne, uram!
Hagyd futni! Épp elég vér folyt már miatta.
Félre az utamból!
Éljen Théoden király!
Hol van Théodred?
Hol a fiam?
Gondoljrámvirág.
Egész évben őseim sírhalmain virítanak.
Mostantól fiam sírját borítják.
Miért kell megérnem e gonosz napokat?
A fiú odavész, az öreg tengeti napjait.
Miért kell megérnem, hogy lássam házam végnapjait?
Théodred halálát nem te okoztad.
Szülőnek nem való gyermekét temetni.
Míg élt, erős volt.
Lelke majd utat talál őseid csarnokába.
Váratlanul érte őket a támadás. Fegyvertelenek voltak.
Most a vademberek mindent felperzselnek Nyugathalmon.
Boglyát, kunyhót, fát.
Hol a mama?
Ízelítő a rettegésből, mit Szarumán ránk szabadít.
Egyre hatalmasabb, mert Szaurontól való félelme hajtja.
Ülj lóra, kerülj elébe!
Tereld el asszonyaid és gyermekeid elől!
Harcolnod kell!
Kétezer jó embered tart északnak.
Éomer hű hozzád. Mind harcolnak majd a királyukért.
Már túl messze járnak.
Éomer nem segíthet.
Tudom, mit vártok,
de nem ritkítom több halállal a népem.
Nem kockáztatok nyílt háborút!
Ez már az, akár kockáztatsz, akár nem.
Ha nem tévedek, Théoden,
és nem Aragorn Rohan királya.
Hogyan határoz hát a király?
A király parancsára kiürítjük a várost!
A Helm-szurdokban keresünk menedéket.
Kincseket ne hurcoljatok, csak élelmet, amennyi kell!
A hegyekbe menekülnek, amikor harcolniuk kéne!
A királyuk nem védi meg őket?
Jót akar a népének. A szurdok többször is megóvta őket.
De onnan nincs kiút. Théoden kelepcébe sétál.
Miközben biztos helyet keres, lemészárolják őket.
Théoden makacs, de féltem.
Félek, Rohan végleg elpusztul.
A királynak szüksége van rád.
Népe nem boldogul nélküled.
A védelmüknek ki kell tartania!
Ki fog tartani.
A Szürke Zarándok.
Így neveztek.
Háromszáz emberöltő óta járok e Földön, most mégis szorít az idő.
Remélem, nem hiába kutatok.
Jöttömre öt nap múltán számítsatok!
Pirkadatkor, kelet felől.
Menj!
Hó! Nyugodj meg!
Ez a ló megvadult! Nincs mit tenni, uram!
Gyere ide! Csillapodj!
Gyere! Nyugalom!
Brego a neve.
Az unokafivérem lova volt.
Brego?
Királyi a neved.
Hallottam a tündevarázsról,
de egy északról jött vándortól nem vártam volna.
Úgy beszélsz, mint aki közülük való.
Völgyzugolyban nevelkedtem... egy ideig.
Engedjétek szabadon.
Elég háborút látott.
A Fehér Gandalf!
A bolond Gandalf!
Meg akar alázni frissen lelt ájtatosságával?
Hárman követték a mágust.
Egy tünde, egy törp és egy ember.
Lótól bűzlesz!
Az ember...
Gondorból való?
Nem. Északról.
Dúnadán Vándornak véltem.
Pórias volt a ruhája, de...
egy furcsa... gyűrűt viselt.
Két kígyó smaragd szemekkel.
Az egyik hatalomra éhes, a másik fején korona...
Barahír gyűrűje.
A Zsufazekas Gandalf azt hiszi,
meglelte Gondor eltűnt királyát. Bolond!
Sok éve megszakadt a vérvonal.
Nem számít.
Az Ember világa elbukik. Edoras a kezdet.
Készen állok, Gamling. Hozd a lovamat!
Ez még nem vereség!
Még visszatérünk!
Még visszatérünk.
Ügyesen bánsz a karddal.
Mi, asszonyok rég megtanultuk,
aki nem forgat kardot, az általa vész el.
De én sem a haláltól, sem a fájdalomtól nem félek.
Hát mitől?
A rabságtól.
Hogy rács mögött rekedek, míg korom okán bele nem törődöm.
És bátorságom vágyát és emlékét is elvesztem.
Királyok leszármazottja vagy,
Rohan harcos leánya.
Kétlem, hogy ez várna rád.
Théoden nem marad Edorasban. Tudja, hogy a város sebezhető.
Számít a támadásra.
Elmenekül a szurdokba,
az erős falú Kürtvárba.
A hegyek közt vezető út veszélyes.
Lassan haladnak
az asszonyok és gyerekek miatt.
Küldd ki a farkaslovasokat!
Hé, rohadék! Ne siess úgy!
- Miért csinálod ezt? - Mit?
Gúnyolod. Folyvást leteremted.
Azért...
mert megérdemli, Frodó úr!
Csak hazugság és ámítás lakozik benne.
A Gyűrűt akarja. Más nem érdekli.
Nem tudod, a Gyűrű mit tett vele. Most sem ereszti.
- Segíteni akarok rajta! - Miért?
Mert hinnem kell, hogy visszatérhet.
- Nem tudod megmenteni! - Mit tudsz te erről? Semmit!
Bocsáss meg! Nem tudom, miért mondtam.
Én igen.
A Gyűrű miatt.
Le sem veszed a szemed róla. Figyeltelek.
Nem eszel. Alig alszol.
A hatalmába kerített, Frodó úr. Küzdj ellene!
Tudom, mi a dolgom! A Gyűrűt rám bízták.
Az én küldetésem. Az enyém! Egyedül!
Nem hallod magad? Nem hallod, hogyan beszélsz?
Akarjuk!
Kell nekünk!
A Drágaszág a mienk!
Ellopták tőlünk.
Komisz kisz hobbitkák.
Gonoszok! Calfák! Hamiszak!
Nem. A Gazda nem!
De, Drágaszág! Hamisz!
Becapnak. Bántanak. Hazudnak.
Gazda a barátom!
Neked ninc barátod.
Szenkisze szeret.
Nem figyelek rád!
Hazug vagy ész tolvaj.
Nem!
Gyilkosz!
- Menj innen! - Menjek el?
Gyűlöllek!
Hol lennél nélkülem? Gollam! Gollam!
Megóvtalak! Igen, én!
Nekem köszönhetjük.
Már nem.
Mit mondtál?
Ránk moszt már Gazda vigyáz.
Rád ninc szükség.
- Mi? - Menj el ész...
többé ne gyere vissza!
Ne!
Menj el ész többé ne gyere vissza!
Megmondtuk, hogy menjen el!
Ész el isz ment, Drágaszág!
Elment! Elment! Elment! Szméagol szabad!
Nézd!
Látod, Szméagol mit talált?
Kici nyuszik. Finomak. Porhanyószak.
Igen. Edd meg! Edd meg!
Belebetegszel, ha így eszed meg.
A nyuszikat csak egyféleképpen lehet megenni!
Mit csinál ez?
Osztoba, dagadt hobbit!
Tönkreteszi!
Ugyan már! Alig van rajta hús!
Mit nem adnék egy tucat kolompérért!
Mi az a kolompér, drágaszág?
- Mi az a kolompér? - Bur-go-nya!
Sütve, törve, levesbe főzve.
Pompás, aranyszínű sült krumplik egy kis sült hallal.
- Te sem tudnál rá nemet mondani! - Dehogynem!
Elrontani a jó halackát!
Add nekünk nyerszen, capkodószan!
A burgonyát megtarthatod!
Reménytelen vagy.
Frodó úr?
- Kik ezek? - Gonosz emberek. Szauron szolgái.
Mordorba tartanak.
A Szötét Úr maga köré gyűjti a szeregeit.
Moszt már nem tart szoká. Hamar felkészül.
- Mire? - Hogy megvívja a háborúját.
Az utolsó háborút, ami Homályba borítja a világot.
Tovább kell mennünk! Gyerünk, Samu!
Frodó úr! Nézd!
Olifántok!
Odahaza nem fogják elhinni!
Szméagol?
Túl soká időztünk itt.
Gyere már, Samu!
Várj! Ártatlan utazók vagyunk!
Ezen a földön nincsenek utazók. Csak a Fekete Torony szolgái.
Titkos küldetést teljesítünk.
Aki szemben áll az ellenséggel, jól teszi, ha nem hátráltat!
Az ellenség?
Ő is kötelességtudó volt, akár te.
Vajon mi volt a neve?
Honnét jött?
Valóban gonoszság ült a szívében?
Miféle hazugságok sodorták ily távol az otthonától?
Maradt volna inkább odahaza...,
békében.
A háború mindnyájunkkal végez.
Kötözzétek meg őket!
Igaz, nem sok törp-asszonyt látni.
Amúgy hangra és külsőre oly hasonlók hozzánk,
gyakran férfinak nézik őket.
A szakáll miatt...
Ezért hiszik, hogy egyáltalán nincsenek is törp-asszonyok,
a törpök meg csak úgy kiugrálnak a földből!
Ami persze nevetséges.
Nyugalom! Nem kell pánikba esni!
Szándékosan tettem!
Éowyn rég nem nevetett ennyit.
Kislány volt, mikor az apja meghalt.
Lekaszabolták az orkok.
Végignézte, hogy az anyja belehal a gyászba.
Ekkor végképp magára maradt,
hogy növekvő félelemmel ápolja királyát.
Kiszolgált egy vénembert,
kinek apaként kellett volna szeretni őt.
- Gimli! - Nem kérek.
Főztem egy kis ragut. Nem sok, de meleg!
Köszönöm.
Finom!
A bácsikám fura dolgot mesélt:
Együtt harcoltál Thengellel, a nagyapámmal.
De biztosan tévedett.
A királynak remek az emlékezete. Ő még gyerek volt akkoriban.
Eszerint te 60 éves lennél?
Vagy hetven? Nem lehetsz 80 éves!
Nyolcvanhét.
Akkor te dúnadán vagy?!
Númenor leszármazottja, hosszú élettel megáldva.
Az a hír járta, hogy a néped már csupán legenda.
Maradtunk néhányan. Az Északi királyság rég romba dőlt.
Sajnálom. Kérlek, egyél!
Az Estcsillag fénye nem nő, nem is halványul.
Csak rajtam áll, kinek adom
a szívemmel együtt.
Aludj hát!
Alszom én.
Ez egy álom.
Akkor szép az álmod.
Aludj!
Egyszer megmondtad nekem,
hogy eljön e nap.
Ez nem a vég, ez a kezdet.
Frodóval kell menned.
Az a te utad.
Az utam rejtve van előttem.
Már ott van kijelölve a lábad előtt.
Most nem torpanhatsz meg!
Arwen...
Ha nem bízol másban,
hát bízz ebben!
Bízz kettőnkben!
Hol van a lány?
Akitől az ékszert kaptad.
A mi időnk itt lejár.
Arwen ideje is lejár.
Ereszd el! Hadd hajózzon nyugatra!
Hadd vigye a szerelmed Halhatatlanföldre,
ahol örökzölddé lesz!
De csupán emlék marad.
Nem hagyom a lányom meghalni!
- A remény bírja maradásra. - Miattad marad itt!
Bár népe közt a helye.
Így akartál elmenni?
Azt hitted, pirkadatkor elosonhatsz?
Többé nem térek vissza.
Alábecsülöd a jártasságod a csatákban. Vissza fogsz térni.
Nem a halál az, ami elszólít.
Mi hát?
Lehetőséged van másik életre,
távol háborútól, bánattól és kétségbeeséstől.
Miért mondod ezt?
Én halandó vagyok, te viszont tünde.
Csak álom volt, Arwen.
Semmi több.
Nem hiszek neked!
Ez a tied.
Ajándékba adtam.
Tartsd meg!
Uram?
A lány megmaradt népével elhajózott Halhatatlanföldre.
Mi az?
- Háma? - Nem tudom.
Farkasok!
Egy felderítő!
- Mi az? Mit láttál? - Farkasok támadnak!
Farkaslovasok!
Lovasok, előre!
Ez nekem szól! Segítsetek nyeregbe! Elöl a helyem!
Vezesd az embereket a szurdokba, siess!
- Harcolnék! - Nem!
Meg kell tenned... értem.
Utánam!
- Mozdulj! Előre, hé! - Lefelé induljatok!
- Ez az! - Maradjatok együtt!
Told ide a rút képed a fejszémhez!
Ez nekem számít!
Ocsmány dög!
Aragorn!
Aragorn?!
Mondd el, mi történt, és megkönnyítem halálod!
Meghalt.
Lebucskázott a szikláról.
Hazudsz!
Lóra a sebesülteket!
Vasudvard farkasai még visszatérnek.
A holtakat hagyjuk.
Gyertek!
- Végre! - A Helm-szurdok.
Ott van a szurdok!
Biztonságban vagyunk.
Megmentettél bennünket, úrnőm! Köszönjük!
- Mama! - Éothain! Freda!
- A többi hol van? - Csupán ennyit tudtunk megmenteni.
Vigyétek a barlangba!
Utat Théodennek!
Utat a királynak!
Ily kevesen tértetek csak vissza?
Népünk biztonságban van.
Seregnyi élettel fizettünk érte.
Úrnőm!
Aragorn úr... hol van?
Elesett.
Minden erőnket a fal mögé!
Kaput eltorlaszolni! Állítsatok egy őrt oda!
És akik nem tudnak harcolni?
- A nők, a gyerekek... - Húzódjanak a barlangokba!
Hosszúra nőhetett Szarumán karja, ha azt hiszi, itt elér minket.
A Helm-szurdoknak egy gyönge pontja van.
A külső fala kemény szikla,
de alatta egy áteresz van,
alig nagyobb egy csatornánál.
Hogyan rombolhatja le a tűz a követ?
Milyen eszközzel vehetjük be a falat?
Ha rést ütünk rajta, a Helm-szurdok elesik.
Még ha ez sikerül is, több ezernyi katonával kellene
- lerohanni a várost. - Több tízezerrel!
De nincs ekkora haderőnk, uram!
Új hatalom van születőben.
Nincs messze a győzelem.
Éjjel...
a rohírok vére áztatja majd a földet.
Vonuljatok a Helm-szurdokba!
Élő ne maradjon!
Háborúra fel!
Nem lesz több hajnala az embernek.
Nézd! Délen füst gomolyog!
Mostanában mindig sűrű füst terjeng
Vasudvard felett.
- Vasudvard? - Volt idő, mikor
Szarumán az erdőimet járta.
De most az agya csupa fém
és fogaskerék.
Nem törődik vele, hogy ültessen is bármit.
Mi ez?
Szarumán serege. A háború megkezdődött.
A valák kegyelme óvjon utadon!
Brego!
Arwen!
Itt az idő.
A hajók indulnak Valinorba. Menj, mielőtt túl késő!
Már döntöttem.
Aragorn nem tér vissza.
Minek időzöl itt, ha már nincs remény?
Még van remény.
Ha Aragorn túl is éli a harcot, akkor sem lehettek együtt.
Ha győz, és király lesz,
és minden álmod valóra válik,
akkor is meg kell ízlelnie a halandóság keserűségét.
Vagy kard vagy az idő pusztítása által,
de meghal.
Akkor nem lesz vigaszod,
ami enyhítené a fájdalmad.
Aragorn jobblétre szenderül
az emberkirályok olyan dicsőségében,
mely nem halványulhat el, míg világ a világ.
De te, leányom,
tovább senyvedsz majd kétségek közt oly sötétben,
mint a csillagoktól kopár téli éjszaka.
Itt élsz majd
gyászodhoz láncolva a hervadó fák alatt,
mígnem az egész világ megváltozik...
és életed hosszú évei végleg le nem peregnek.
Arwen!
Rád itt nem vár semmi,
csak halál.
Nem szeretsz engem is ugyanúgy?
Hogyne szeretnélek, apám!
Az ellenség hatalma egyre nő.
Szauron a bábuját, Szarumánt
használja fel Rohan elpusztításához.
Vasudvard elszabadult.
Szauron Szeme Gondor felé fordul,
amely az emberek utolsó szabad királysága.
Hirtelen sújt le rájuk a háború.
Érzi a Gyűrű közelségét.
A Gyűrűhordozó ereje fogytán van.
Frodó kezdi megérteni,
e küldetés az életébe kerül.
Te is tudod.
Hisz előre láttad.
Mind vállaltuk e kockázatot.
A gyülekező sötétségben erősödik a Gyűrű akarata.
Igyekszik utat találni az emberek kezébe.
Az emberekhez, kik oly könnyen elcsábulnak hatalmától.
Gondor ifjú kapitányának elég kinyújtania a kezét,
magához ragadni a Gyűrűt, és a világ elbukik.
Már közel jár.
Oly közel, hogy elérje célját.
Mert Szauron gyakorol majd uralmat minden élet fölött,
még ha ez a világ végét jelenti is.
A tündék ideje lejárt.
Hagyjuk sorsára Középföldét?
Hagyjuk magukra őket?
Mik a hírek?
Szarumán megtámadta Rohant.
Théoden népe a Helm-szurdokba menekült.
Óvnunk kell határainkat.
Az orkok nekiindultak. Szauron sereget állít csatarendbe.
Keletlakók és déliek gyülekeznek a Fekete Kapunál.
- Hányan? - Néhány ezren vannak, de napról-napra újabbak érkeznek.
- Ki őrzi a folyót? - 500 ember Osgiliathból.
De a várost nem bírjuk megtartani.
Szarumán Vasudvardból támad, Szauron Mordorból.
Az emberek két tűz közé kerülnek.
Gondor gyönge.
Szauron hamarosan lesújt.
Méghozzá keményen.
Tudja, hogy nincs erőnk visszaverni.
- Állítólag ork kémek vagytok. - Kémek?
- Na, várjunk csak! - Ha nem, akkor kik?
Beszélj!
Hobbitok a Megyéből.
Az én nevem Zsákos Frodó, ő Csavardi Samu.
- A testőröd? - A kertésze!
Hol a settenkedő harmadik?
Az az alattomos,
rossz külsejű jószág?
Nincs velünk más.
Hét kísérővel indultunk Völgyzugolyból.
Egy ott maradt Móriában,
volt még két hobbit, egy törp meg egy tünde és két ember:
Aragorn és Boromir Gondorból.
Boromir a barátod?
Igen.
Annak tartom.
Meggyászolnád, ha hallanád, hogy nem él?
Meghalt? Hogyan? Mikor?
Azt reméltem, te mondod el.
Ha történt valami Boromirral, kérlek, mondd el!
A kürtjét partra sodorta a víz...
hat nappal ezelőtt.
Kettéhasadva.
De ennél több történt, érzem.
Mert a fivérem volt.
Boromir! Boromir!
Ez a város hajdan országunk ékessége volt.
Mit fény töltött be, szépség és zene!
- De egyszer újra így lesz! - Úgy ám!
Halljad Mordor serege:
Soha többé nem juthat népem földje ellenség kezére!
Osgiliath városát...
visszahódítottuk Gondornak!
Gondor!
Gondor! Éljen!
Jó beszéd volt. Szép és rövid!
Több idő marad ivásra!
Hozzatok sört! Szomjasak az emberek!
Éljen!
Ne feledd e napot, öcsém!
Mert ma... szép az élet!
Mi az?
Itt van.
Egy perc nyugalmat se hagy nekünk?
Hol van Gondor büszkesége, elsőszülött fiam?
Apám!
Hallom, fél kézzel verted szét az ellenséget!
Túloznak! Faramirt ugyanúgy megilleti a dicsőség.
Miatta veszítettük el városunk.
- A te feladatod lett volna, hogy megvédd! - Túl kevesen voltunk.
Túl kevesen?!
Az ellenség akadálytalanul besétált!
Mindig szégyent hozol rám.
De sosem szándékosan.
Próbál a kedvedben járni!
- Szeret téged, apám! - Ne terhelj Faramir gondjával.
Nem sokat várhatok tőle!
Sürgetőbb ügyekről kell beszélnünk!
Elrond összehívott egy tanácsot.
Sejtem az okát.
Az a hír járja, hogy meglelték az ellenség fegyverét.
Az Egy Gyűrűt!
Isildur Végzete...
A tündék kezébe került.
Mindenki igényt tart majd rá: Emberek, törpök, mágusok!
Ezt nem hagyhatjuk annyiban!
A Gyűrűnek Gondorba kell jönnie!
- Gondorba... - Veszélyes, tudom.
A Gyűrű gonosz erejétől elgyengül az alantas, de te...
Te erős vagy! S minket szorít a szükség.
A mi vérünket ontják.
A mi embereink halnak meg.
Szauron csak időt akar nyerni.
Friss seregeket gyűjt.
Vissza fog térni, s nem lesz erőnk megfékezni!
Oda... kell... menned!
Hozd el nekem ezt az ajándékot!
Nem. Az én helyem az embereim mellett van! Nem Völgyzugolyban!
Ellenszegülnél atyádnak?
Küldj engem helyette!
Téged...? Értem.
Faramir, Gondor kapitánya megmutathatná, mennyit ér!
De inkább ne!
E küldetést csak a bátyádra bíznám.
Ő nem okoz csalódást.
Ne feledd e napot, öcsém!
Faramir kapitány!
Megleltük a harmadikat.
Most velem kell jönnöd!
Ott lent.
A tiltott tóba lépőre halál vár.
A parancsomra várnak.
Lelőjük?
A kő s a tó, oly hűs és jó,
akár a méz...
Nincs más óhaj, csak egy jó hal, akár a méz...
Várj!
E jószág kötődik hozzám.
Én is hozzá.
A vezetőnk.
Kérlek, engedj le hozzá!
Szméagol?
A Gazda van itt.
Gyere, Szméagol!
Bízz a Gazdában! Gyere!
Most mennünk kell?
Bíznod kell a Gazdában!
Gyere!
Gyere, Szméagol! Kedves Szméagol! Ez az!
Gyere!
Ne bántsátok!
Maradj veszteg! Hallgass rám!
Gazda!
Ne!
Elég!
Hová vezeted őket?
Felelj!
Szméagol?
Miért szír, Szméagol?
Rossz ember bánt minket!
Gazda becapott.
Hát persze!
Mondtam, hogy ravasz.
Mondtam, hogy hazug.
Gazda a barátunk!
A barátunk!
Gazda elárult minket.
Nem! Szemmi köze hozzá.
Hagyj minket békén!
Mockosz kisz hobbitkák! Ellopták tőlünk!
Nem!
Mit loptak el?
A Drágaszágot!
Ki kell jutnunk innen! Menj! Indulj!
Sikerülni fog.
Használd a Gyűrűt, Frodó úr, ezegyszer!
Húzd fel!
Tűnj el!
Nem lehet.
Igazad volt, Samu.
Próbáltál szólni, de...
sajnálom.
A Gyűrű a hatalmába kerít.
Ha felhúzom, rám találnak.
Meglát.
Frodó úr!
Hát ez a válasz a talányra!
Itt vagyunk a vadonban,
két félszerzet és egy seregnyi ember.
A Hatalom Gyűrűje egy karnyújtásnyira.
Itt az alkalom, hogy Faramir
megmutassa, milyen ember.
Ne!
Elég! Hagyd őt!
Hát nem érted?
El kell pusztítania!
Ezért megyünk Mordorba.
A Tűz Hegyéhez.
Megtámadták Osgiliáthot! Erősítést kérnek.
Kérlek! Oly nagy a teher.
Nem segítenél?
Kapitány!
Készüljetek!
A Gyűrű Gondorba megy.
- Hát él! - Hol van?
Félre az útból! Megölöm!
Te vagy a legszerencsésebb
és a legnyughatatlanabb ember, akit ismerek!
- Áldjon az ég! - Hol a király, Gimli?
Késtél.
Szörnyen festesz.
- Egy hatalmas sereg? - Egész Vasudvard kiürült.
- A létszám? - Legalább tízezer fő.
Tízezer?
Egyetlen célért született e sereg:
Hogy elpusztítsa a világunkat.
Napnyugtára ideérnek.
Jöjjenek!
Mindenki, aki fegyverforgató,
készüljön az esti csatára!
A hidat és a kaput felülről fogjuk védeni.
A szurdokfalon át sereg még nem tette be a lábát Kürtvárba.
Ezek nem gyülevész orkok,
hanem uruk-haiok!
Vastag a páncéljuk, széles a pajzsuk.
Sok csatát vívtam már törp uram.
Tudom, hogy védjem meg a váram.
Úgy megtörnek majd itt, mint víz a sziklán.
Átéltük már Szarumán hordáinak perzselő fosztogatását.
A gabonát újra el lehet vetni,
a házakat újjáépíteni.
E falakon belül kitartunk.
Nem Rohan terményeit, és falvait jönnek pusztítani,
hanem az embereket, az utolsó gyermekig.
Mit vársz tőlem?
Nézz körül! Bátorságuk egy hajszálon függ.
Ha sorsunk itt ér véget, hát oly búcsúra bírom őket,
mit méltán őrizhet az emlékezet.
Küldj ki lovasokat! Hívj segítséget!
Ugyan kik jönnének?
Tündék? Törpök?
Barátokkal nincs oly szerencsénk, mint neked.
Szövetségeinknek vége.
- Gondor segít! - Gondor?!
Hol volt Gondor Nyugathalom elestekor?
Hol volt Gondor, amikor bekerített az ellenség?
Hol volt Go...?
Nem, Aragorn uram,
mi egyedül vagyunk.
- A nők, a gyerekek mennyenek a barlangba. - Több idő kell...
Nincs időnk! Nyakunkon a háború!
Őrt a kapuhoz!
Az enteket nem zavarták az emberek és mágusok háborúi
elég hosszú ideig.
De most olyasmi van készülőben,
amire időtlen ideje
nem került sor.
Ent-tanács.
- Az mi? - Egy gyűlés.
Miknek a gyűlése?
Bükkök, tölgyek, gesztenyék, kőrisek.
Jó, jó!
Sokan eljöttek!
Most el kell döntenünk,
az Entek menjenek-e háborúba.
Vissza a barlangokba!
A tartalék a fal mentén álljon! Fentről segíthetik az íjászokat.
Aragorn..! Pihenned kell!
Félholtan nem vesszük hasznod.
Aragorn!
A barlangokba akarnak küldeni a tőbbi nővel!
- Ez igen nemes feladat. - Óvni a gyerekeket, élelemről gondoskodni.
Hogy szerzek dicsőséget ezzel?
Úrnőm!
Eljöhet a dicsőség nélküli hőstettek ideje.
Akkor ki lesz a néped utolsó mentsvára?
Hadd küzdjek az oldaladon!
Erre én nem adhatok parancsot.
A többieknek nem parancsoltad, hogy maradjanak!
Ők melletted harcolnak, mert nem hajlandók elhagyni!
Mert szeretnek!
Bocsáss meg!
Parasztok, kovácsok, lovászfiúk.
Egy se katonának termett.
- Túl sok telet megértek már. - Vagy túl keveset.
Nézzétek őket! Rémültek.
A szemükön látszik.
És okkal rémültek.
Háromszázan... tízezerrel szemben.
Több a reményük itt, mint Edorasban.
E csatát nem nyerhetik meg.
Mind meghalnak.
Úgy én velük halok.
Ne menj utána!
Hagyd!
Minden kardforgatáshoz értő falusit elküldtünk fegyverért.
Uram?
Ki vagyok én, Gamling?
A királyunk, uram.
És bíztok a királyotokban?
Az embereid követnek,
bárhogy is végződjék.
Bárhogy is végződjék.
Hol a ló és a lovasa?
A kürt, amely úgy harsogott?
Elmúltak, mint eső a hegyen.
Mint szél a mező felett.
A napok nyugaton buktak alá,
és a dombok mögött
a sötétségbe vesztek.
Hogyan jutottunk idáig?
Őrák óta tart!
Mostanra csak határoztak!
Határoztunk..? Nem!
Éppen hogy túljutottunk...
a jóreggelten!
De közben leszállt az est!
Nem lehettek ilyen ráérősek!
Ne legyetek ilyen hamariak!
Kezdünk kifutni az időből!
Menjetek ki a falakra!
Add ide a kardod!
- Mi a neved? - Háma fia, Haleth, uram.
Azt beszélik, nem éljük túl az éjszakát.
A helyzet reménytelen.
Remek kard ez.
Háma fia, Haleth,
és mindig van remény.
Eddig bíztunk benned, és még sosem vezettél tévútra.
Bocsásd meg, hogy kétségbeestem!
Nincs mit megbocsátani.
Ha lenne idő, megigazíttatnám.
Mellben szűk egy kicsit.
Ez nem ork kürtszó!
Küldj a királyért! Nyissatok kaput!
Kaput!
Hogy lehetséges ez?
Elrond üzenetét hozom.
Hajdan szövetség volt tündék és emberek közt.
Régen osztoztunk harcban és halálban.
Ez iránti tiszteletből jöttünk.
Üdvözöllek, Haldir!
Nagy örömmel látunk!
Büszkén harcolunk újra az emberek oldalán.
Jobb helyet is választhattál volna!
Cimbora! Reméljük, a szerencséd kitart reggelig!
A barátaid veled vannak.
Reméljük, megérik a reggelt.
Ne kegyelmezzetek nekik,
ők se kegyelmeznek nektek!
- Mi történik odakint? - Elmeséljem?
Vagy inkább keressek neked egy zsámolyt?
Ne lőj!
Hát elkezdődött.
Íjakat felajzani!
A páncéljuk gyenge a nyakuknál és a karjuk alatt.
Nyilakat kilőni!
Eltaláltak valamit?
Nyílzáport rájuk!
Lőjetek!
Tartalék osztag, tűz!
Küldjétek ide őket!
Létrák!
Helyes!
Kardot! Kardot!
- Már kettőnél tartok! - Én tizenhétnél!
Egy hegyes fülű nem főz le!
Tizenkilenc!
Trufa!
Megállapodtunk.
Igen?
Megmondtam a neveteket az Ent-tanácsnak,
és megegyeztünk,
hogy nem vagytok orkok.
Ez jó hír!
Mi van Szarumánnal? Róla is döntöttetek?
Ne légy oly hamari, Borbak uram!
Hamari?!
Ott vannak a barátaink. A segítségünkre szorulnak.
Egyedül nem vívhatnak háborút!
Háború?
Ez bennünket is érint.
Fát, levelet és gallyat.
De meg kell értened, ifjú hobbit,
hosszú időbe telik
elmondani bármit óent nyelven,
így sosem mondunk semmit,
hacsak nem érdemes
rászánni a hosszú időt.
17... 18...
19...
20...
21... 22... és 23!
A rámpát!
Ennyi volna?
Ennyire futja a mágiádból, Szarumán?
Lődd le, Legolas!
Öld meg! Öld meg!
A kaput!
Küzdjetek elszántan!
Aragorn!
Gimli!
Előre!
Az entek nem állíthatják meg e vihart.
Át kell vészelnünk, mint a többit.
Hogy dönthettetek így?
Ez nem a mi háborúnk.
De részei vagytok e világnak!
Nem?
Segítenetek kell! Kérlek!
Tennetek kell valamit!
Ifjú vagy és bátor, Trufa uram.
De a szerepednek vége.
Eredj hát haza!
Talán igaza van.
Semmi keresnivalónk itt. Túl sok ez nekünk.
Mi hasznunkat vennék?
Nekünk ott a Megye.
Haza kéne mennünk.
Vasudvard tüze elterjed.
Tukbánya és Bakfölde erdői égni fognak.
Minden, mi hajdan jó volt e világban, odavész.
Nem lesz többé Megye Pippin.
Aragorn!
Vonulj vissza!
Mentsd az embereidet!
A várba!
Vissza a várba!
Haldir!
A várba!
Mi az? Miért nem harcoltok tovább?
A várba!
Haldir!
Kaput megtámasztani!
Erősen!
A kapuhoz! Kardot elő!
Eressz!
Már nem bírjuk!
- Tartsatok ki! - Meddig még?
Míg bírjátok erővel.
Gimli!
Reteszeket!
Kaput erősíts!
Gyere, elbánunk velük!
Messze a híd.
Hajíts oda!
- Mi? - Nem bírok távolugrani. Hajíts oda!
- De a tündének egy szót se! - Egy szót se!
- Hozzatok dúcokat! - Utat!
- Kövessetek! - Támasszuk ki!
- Támfákat ide! - Feljebb!
Erősen tartsátok a kaput!
Gimli! Aragorn! Gyertek onnan!
Aragorn!
Hívjátok vissza őket!
Vonuljanak vissza!
Vissza!
Betört az ellenség! Behatoltak a várba! Visszavonulás!
- Visszavonúlás! - Vissza!
Gyorsan! Befelé!
Be a toronyba!
Leteszlek benneteket az erdő nyugati szélén.
Északnak indulva onnan már hazataláltok.
Várj!
Állj meg!
Fordulj meg!
- Fordulj meg! Vigyél délnek! - Délnek?
De az Vasudvard felé vezet!
Pontosan.
Elosonhatunk Szarumán mellett észrevétlen.
Minél közelebb a vész, annál távolabb a baj.
Erre biztosan nem számít.
Én nem sok értelmét látom,
de hát elég aprók vagytok.
Igazatok lehet.
Akkor, legyen dél!
Kapaszkodjatok megyefiak!
Szeretek dél felé menni.
Mintha lefelé haladnék.
- Megőrültél? Elfognak! - Nem.
Ezúttal nem.
Nézzétek!
- Osgiliath ég! - Mordor ideért.
A Gyűrű nem menti meg Gondort.
Kérlek! Csak pusztító erővel bír.
Kérlek! Engedj el!
Gyerünk!
Faramir! Utamra kell engedned!
Ez a mezei egércsalád,
amelyik néha rám mászik, csiklandoz.
Megpróbálnak olyan helyre...
Ezek a fák a barátaim voltak.
Mag- és makk-koruk óta ismertem őket.
- Sajnálom, Szilszakáll. - Soknak hangja is volt.
Szarumán!
Egy mágusnak több esze lehetne!
Nincs az a tünde-, ent- vagy
ember nyelvű szitok,
mi ráillene ekkora szörnyűségre!
Nézd! A fák megindultak!
De hová mennek?
Dolguk akadt az orkokkal.
Az én dolgom ma éjjel Vasudvarddal van,
a sziklával meg a kővel.
- Igen! - Gyertek, barátaim!
Az entek háborúba mennek.
Valószínűleg
a vesztünkbe menetelünk.
Ez az entek utolsó menete.
Az orkok elfoglalták a túlpartot!
Nagy a túlerő. Estig lerohannak bennünket.
Frodó úr!
Magához hív, Samu! Szinte látom a szemét!
Tarts ki! Mindjárt jobban leszel!
Vidd őket apámhoz!
Mondd, hogy Faramir nagy ajándékot küld!
Egy fegyvert, amely fordít a szerencsénken.
Érdekel, mi történt Boromirral?
Hogy miért halt meg a bátyád?
Megpróbálta elvenni a Gyűrűt.
Bár megesküdött, hogy megvédi Frodót, mégis majdnem megölte!
A Gyűrű a bátyád eszét vette.
Vigyázz!
Frodó úr!
Itt vannak.
Eljöttek.
Nazgűl!
Maradj itt! Rejtőzz el!
Fedezékbe!
A szurdokfal elesett. Hát vége.
Azt mondtad, nem esik el, amíg az embereid védik.
Az embereid még védik, az életük árán is!
Betörnek!
Betörték az ajtót!
Van más út kifelé az asszonyoknak?
Nincs másik út?
Van egy átjáró. A hegyekbe vezet. De nem juthatnak messze.
A nők és gyerekek induljanak a hegy felé, és torlaszolják el a bejáratot!
Ennyi halott!
Mit tehetünk ennyi izzó gyűlölet ellen?
Törjünk ki!
Ütközzünk meg velük!
- Halálért és dicsőségért? - Rohanért.
A népedért.
Mindjárt pirkad.
Jöttömre öt nap múltán számítsatok.
Pirkadatkor, kelet felől.
Igen!
Pörölykezű Helm kürtje szól majd a szurdokban,
- még egyszer utoljára. - Igen!
Eljött az óra, hogy együtt rántsunk kardot.
Rejtett erő, éledj!
Haragra fel! Harcra a vörös hajnalon!
Föl, éorlfiak!
Gandalf!
Théoden magára maradt.
Nincs egyedül!
Rohírok!
Éomer!
A királyért!
Ez az!
Szép találat volt.
Gátat áttörni!
Engedd ki a folyót!
Pippin! Kapaszkodj!
Kapaszkodjatok, kis hobbitok!
Mit csinálsz?
Hová mész?
Én vagyok az!
A te Samud!
Nem ismered meg Samut?
Nem bírom végigcsinálni.
Tudom.
Nem jó ez.
Igazából nem is kéne itt lennünk.
De itt vagyunk.
Olyan ez, mint a regékben,
amikre mindenki emlékszik.
Tele voltak sötétséggel és veszéllyel.
Néha a végüket se akartuk tudni,
mert az gyakran szörnyű volt.
Hogy lehetne a világ újra a régi ennyi borzalom után?
Győzelem!
Győztünk!
De végül ez is csak múló dolog,
e sötétség.
A sötétségnek is el kell múlnia.
Új nap virrad.
Ha kisüt a nap, annál tisztábban ragyog majd.
Olyan történetekre emlékszünk, amelyek jelentettek valamit.
Még ha kicsik voltunk is, hogy megértsük.
De azt hiszem, én értem.
Most már tudom.
Sokszor visszafordulhattak volna
a regék szereplői, de nem tették.
Továbbmentek,
mert volt mibe kapaszkodniuk.
Mi mibe kapaszkodjunk?
Akad még jó ebben a világban,
amiért érdemes küzdeni.
Azt hiszem, végre megértjük egymást, Zsákos Frodó.
Ismered országunk és atyád törvényeit.
Ha elengeded őket, halállal lakolsz.
Úgy meglakolok.
Hadd menjenek!
Óvakodjatok az erdőtől! Maradjatok távol a fáktól!
A végeredmény... 42.
42?!
Nem rossz egy hegyes fülű tünde hercegtől!
Én viszont a 43-on üldögélek.
43.
- De ez már halott volt! - Még vonaglott!
De csak azért, mert a fejszém beleállt az idegrendszere közepébe!
- Nem tűnik túl boldognak. - A legkevésbé sem, Trufa.
Pedig... a kilátás szép lehet.
Hát igen. Ez egy minőségi intézmény!
Úgy hallottam a személyzet is kitűnő.
- Mit csinálsz? -Semmit.
Csak helyreállt a régi rend. Ez minden.
Tévedsz. Mert éhenhalok.
Csak nagy szerencsével találhatsz tisztes élelmet.
Döglött patkány van erre, meg penészes kenyér!
Szarumán raktára!
Déli Fertály... Nem hiszek a szememnek!
Ez képtelenség!
- Ez.. - ...lápatoroki!
A legfinomabb pipafű!
Fejenként egy hordó.
Várj! Ne adjunk Szilszakállnak?
Hogy adjunk neki?
Ne. Ez halott növény.
Nem hinném, hogy megértené.
Hátha egy távoli rokona.
Már értem!
Ne legyünk hamariak!
Pontosan! Burárum!
Ez a régi csatorna. Átvezet a város széléig.
Ott majd elrejt az erdő.
Faramir kapitány!
Megmutattad, milyen ember vagy.
Nagyszerű.
A Megye pompás föld lehet, Csavardi mester,
ahol a kertészeket nagy becsben tartják.
Az erdőtől merre indultok?
Gollam szerint van egy ösvény... Minas Morgulnál.
Cirith Ungol?
Ez a neve?
Nem.
Igen!
Frodó, azt mondják, arra valami sötét iszonyúság lakozik.
- Arrafelé nem mehetsz! - Ninc mászik út!
Gazda azt mondja, el kell jutnunk Mordorba.
Hát... meg kell próbálnunk.
Muszály!
Menj, Frodó! Az Emberek jóakarata kísérjen!
Köszönöm!
Hamar érjen utol a halál...
ha bajuk esik miattad!
Gyere, igyekezz!
Frodó úr nem akarta, hogy az emberek bántsanak.
Ugye, tudod?
- Megpróbált megmenteni. - Megmenteni?!
Úgyhogy nincs harag. Megbocsátasz neki?
Ninc harag! Gollam!
Igen, Gazda! Kedvesz hobbitok!
Ez rendes tőled.
Igazán rendes, Gollam.
Szauron dühe rettenetes lesz, hamar lesújt.
A Szurdok-beli csatának vége.
Kitört a Középföldéért vívott háború.
Most minden reményünk két kis hobbitban van,
akik valahol a vadonban járnak.
Vajon rólunk szól-e majd rege?
Tessék?
Mondják-e majd valaha, hogy "Halljunk Frodóról és a Gyűrűről!
Az a kedvenc regém!
Frodó bátor volt, ugye, apu?
Bizony, fiam. Ő a leghíresebb hobbit,
- s ez nem kis szó!" - Kihagytad az egyik főszereplőt!
A Rettenthetetlen Samut. Róla szeretnék hallani.
Frodó nem sokra jutott volna nélküle.
Frodó úr, ne tréfálj! Én komolyan beszéltem.
Én is.
Rettenthetetlen Samu...
- Szméagol? - Nem várunk rád. Gyere!
Gazda?
Gazda vigyáz ránk.
Gazda szosze bántana.
Gazda megszegte szavát.
Ne kérdezd Szméagolt!
Szegény, szegény Szméagol!
Gazda elárult minket!
Gonosz! Calfa! Hamisz!
Ki kellene tekerni a mockosz kisz nyakát!
Öld meg! Öld meg!
Mindkettőjüket!
Aztán elvesszük a Drágaszágot,
ész mi leszünk a Gazda!
De a kövér hobbit, ő tudja. A szemei folyton figyelnek.
Majd kiszúrjuk őket.
Kiszúrjuk a szemeckéit, aztán ő fog térden csúszni!
Igen! Igen! Igen!
Öld meg mindkettőt!
Igen. Nem! Nem!
Túl kockázatosz!
Hol van? Hová tűnt?
- Hé, Gollam! Merre vagy? - Szméagol?
Ő isz megtehetné.
Igen. Megtehetné.
Igen, drágaszágom, megtehetné.
Ész mi akkor vesszük el, ha már meghaltak.
Amint meghaltak.
Gyertek, hobbitkák! Hosszú út vár ránk.
Szméagol mutatja az utat. Kövesszetek!